Boj s HIV: Špičková péče míří za těmi nejpotřebnějšími
Lékaři bez hranic v minulém roce zpřístupnili v Mosambiku monitoring množství viru HIV v krvi, který je základním měřítkem pro léčbu nakažených pacientů.
Na trhu na Avenida 24 de Julho v srdci mosambického města Maputo posedávají lidé na balících starého oblečení, které se kupí jen těsně nad hnědými kalužemi, co zůstaly po ranním dešti. Na silnici čeká dav lidí ve stínu akácií před nemocnicí Jose Macamo. Je to jedna ze tří veřejných nemocnic v tomto městě, kde žije 1,7 milionu obyvatel. Lidé přišli kvůli měření počtu CD4 lymfocytů. Tento test odhaluje, jak moc oslabil virus HIV imunitní systém pacientů a určuje, zda je možné nasadit antiretrovirovou léčbu (ARV). „Disculpa! Disculpa!“ Omlouváme se, zatímco se prodíráme houfem lidí, který se natlačil u vstupní haly. Virus HIV je rozšířen mezi 17 % obyvatel Maputa a je tedy zde, v hlavním městě Mosambiku, součástí každodenních životů. Zatáčíme doprava do úzké chodby, kde ze zdí opadává žlutý nátěr. Technik Ilidio Silva Cavele vytáhne klíč a odemyká. Tyhle dveře vedou do jiného světa.
„Testování množství viru v krvi je z hlediska veřejného zdraví klíčem k vítězství nad HIV. Proto by se mělo zavést v zemích, kde je ho nejvíce potřeba, i když nemají dostačující finanční zdroje.“
Daniel Remartinez, zdravotní koordinátor Lékařů bez hranic v Maputu. |
Vstoupili jsme do místnosti oslepující bělostností – do sterilního hnízda pro přístroj na zjištění množství viru HIV v krvi. Před pár měsíci, když Lékaři bez hranic za podpory UNITAID přinesli zařízení do nemocnice, byl 25letý Ilidio vybrán jeho vedoucím z ministerstva zdravotnictví, aby se stal jedním ze tří laboratorních techniků, kteří budou vyškoleni k ovládání přístroje. Ilidio je pyšný, že může předvést své jemné zacházení s touto špičkovou technologií. „Slýchal jsem o ní ve škole a teď je pro mě vzrušující převést teorii do praxe,“ říká.
Monitoring množství viru HIV v krvi se v západních zemích používá již léta. Světová zdravotnická organizace (WHO) ho doporučuje jako základní měřítko pro léčbu HIV. Na rozdíl od testu množství CD4 lymfocytů, který je používán ve většině chudých zemí světa a který dává jen neurčité zprávy o progresi nemoci, vypočítá tato technologie přesné množství viru HIV v těle pacienta. To lékařům umožňuje určit, jak dobře ARV léčba zabírá, zda pacient užívá řádně léky nebo jestli se u něj nevyvinula rezistence proti první linii léků na HIV. S použitím tohoto přístroje je možné, aby se z nákazy virem HIV stalo chronické onemocnění, s nímž se dá žít dlouhý a poměrně zdravý život, podobně jako třeba s cukrovkou nebo vysokým krevním tlakem. Na místech, kde by ho bylo nejvíce k užitku – v zemích jako Mosambik, kde jsou potřeby velké, ale dostupné finance nízké – se monitoring množství viru zavádí jen pomalu. Lékaři bez hranic za pomoci grantu UNITAID dodali první testovací přístroj pro veřejné použití do Masambiku v loňském srpnu, aby ho mohli využívat pacienti z celého Maputa.
Ilidio nejdříve sebere stoh kontrolních papírků s kapkami krve – dnes bude testována první várka 140 vzorků, které dorazily z projektu Lékařů bez hranic v Maputu. Je to opravdový zázrak techniky: přístroj nakape na papírky s usušenými kapkami krve na první pohled nijak zvláštní tekutinu. Ta ovšem obsahuje jedno z největších tajemství zdraví pacientů: roztok RNA – molekuly, na níž je spolu s DNA a bílkovinami postaven veškerý život. Tento základní kámen života se smísí s virem HIV.
Ilidiovy obratné ruce zacházejí s jedním z největších protivníků lidstva. Virus HIV nakazil za 30 let od doby, kdy byl rozpoznán, přes 70 milionů lidí. To je více než celkový počet obětí 2. světové války. Polovina nakažených již zemřela. Kolem 36 milionů lidí, jako jsou zástupy žen v barevných šatech, které proudí do čekáren nemocnice v Maputu, potřebuje léčbu. A toto léčba musí být účinná, což zaručuje právě zdejší špičkový přístroj.
Ilidio opatrně přenáší drobné zkumavky do další části přístroje podobné mikroskopu. Ta zesílí již získané výsledky, aby bylo možné lépe určit množství viru přítomného ve vzorcích. Tři hodiny od začátku testu se na obrazovce počítače plní tabulka výsledků. Objevuje se bílé okénko se zprávou „ND“ neboli „not detected“ – virus nezaznamenán.
To je ta nejlepší zpráva, jakou může pacient slyšet. Znamená, že jeho léčba funguje výborně. Nejenže už kvůli HIV neonemocní, ale může žít s vědomím, že riziko nákazy dalších lidí se u něj snížilo o 96 %. „Testování množství viru v krvi je z hlediska veřejného zdraví klíčem k vítězství nad HIV. Proto by se mělo zavést v zemích, kde je ho nejvíce potřeba, i když nemají dostačující finanční zdroje,“ tvrdí Daniel Remartinez, zdravotní koordinátor Lékařů bez hranic v Maputu.
Hlavní překážka je samozřejmě ta finanční. Testy jsou velice nákladné, obzvlášť pro země, kde je virus hodně rozšířen a kde je potřeba za den vyhodnotit stovky vzorků. A dokud se na trh nedostanou jednoduše použitelná zařízení pro využití blízko pacientů, musí současná zařízení obsluhovat kvalitně vyškolení profesionálové. Zkušenosti Lékařů bez hranic ze sedmi zemí světa, kde se tento monitoring začal běžně využívat, ale ukazují, že je zavedení takové praxe možné. UNITAID, partner Lékařů bez hranic, zároveň tlačí na výrobce, aby co nejvíce snížili své ceny. Cena jednoho testu se v posledních dvou letech snížila o 35 %. Dnes činí méně než 20 dolarů a blízké budoucnosti by se měla dále snižovat.
Lékaři bez hranic zavedli testování množství HIV v krvi v mosambickém veřejném sektoru, aby pomohli s monitoringem léčby pomocí ARV. Mosambické zdravotní úřady plánují v příštích dvou letech rozšířit tyto testy pro celou zemi. Chtějí toho dosáhnout pomocí pravidel, která by měla být založena na zkušenostech Lékařů bez hranic podpořených ministerstvem zdravotnictví.
Lékaři bez hranic začali díky tříletému grantu UNITAID zavádět monitoring množství HIV v 8 afrických zemích: D. R. Kongo, Lesothu, Mosambiku, Malawi, J.A.R., Svazijsku, Ugandě a Zimbabwe. Monitoring může mít různé podoby s ohledem na specifika země, přístup k pacientům a zapojení místních ministerstev zdravotnictví. V Mosambiku a Zimbabwe se jednalo o zkvalitnění testovacích zařízení a zavedení nejmodernějších diagnostických programů. V Malawi a Ugandě šlo o uvedení inovativních testovacích zařízení pro použití blízko pacientů, jejichž obsluhu zvládne i méně školený zdravotnický personál v menších zařízeních.
Lékaři bez hranic chtějí s pomocí grantu prokázat, že je monitoring množství viru v krvi proveditelný i v kontextech s omezenými zdroji a proto by se měl široce realizovat. Zároveň se pokračují v hledání lepšího přístupu k léčbě pro pacienty, kteří se nejenže nemohou dostat k nejmodernějším testům, ale nedostávají ani základní ARV léčbu.
Nelze nijak ospravedlnit fakt, že pacienti v podmínkách s omezenými zdroji nemají přístup k nejlepším diagnostickým nástrojům, které již jsou dostupné. Hlavní překážkou v přístupu k nim jsou ceny a financování. Lékaři bez hranic proto vyzývají výrobce, aby své ceny snížili, a žádají zvýšení financování monitoringu léčby.