Léčba eboly: Otazníky nad použitím experimentálního léku
Rozhovor s Dr. Armandem Sprecherem, specialistou Lékařů bez hranic na krvácivé horečky
Jsme ve stálém kontaktu s výzkumníky a jsme si vědomi toho, že léků a vakcín proti ebole je jen pár a momentálně jsou v raných fázích vývoje. Mezi léky je několik, které vypadaly velmi slibně při testování na primátech – to je prvním signálem toho, že mohou být bezpečné a účinné i pro lidi. Až do dnešního dne ale nebyl žádný z těchto přípravků testován na lidech, ať už zdravých, nebo nemocných.
Podle našich informací může trvat ještě další dva roky, než budou pro klinické nasazení k dispozici bezpečné a schválené léky nebo vakcíny. Schvalovací postupy pro další testování mohou být velmi zdlouhavé.
Tento lék vypadá velmi dobře. Je to jeden z kandidátů na lék, který je účinný u lidí, u nichž se již projevily příznaky nemoci. Další by se měl podávat během dne nebo dvou po přenosu infekce, kdy ještě příznaky nejsou znatelné.
Rychlé zlepšení zdravotního stavu, k němuž došlo u prvního léčeného humanitárního pracovníka, je nadějné.
Když vyvíjíte nový lék nebo vakcínu, obvykle ji nejdřív testujete na malých zvířatech a potom na primátech. Tak zjistíte, zda látka je či není škodlivá (hledisko bezpečnosti) a zda má schopnost nemoc léčit nebo jí předcházet (hledisko efektivity). Pokud jsou výsledky pozitivní, přistoupí se k testům na zdravých lidech, abyste určili bezpečnost léků pro člověka, a nakonec se látka testuje na nemocných lidech (nebo lidech vystavených chorobě v případě vakcín).
Otázkou je teď, zda je možné začít používat lék, který se jevil jako bezpečný a efektivní při testech na primátech, ale neprošel žádnými dalšími kroky vývoje. Je to velice výjimečný postup, který by se měl používat pouze v neobvyklých případech, kdy jsou si lékaři jistí velkou pravděpodobností, že pacienti jinak zemřou, a věří, že stojí za to takovou léčbu vyzkoušet.
Hlavní otázkou je jeho bezpečnost. Nevíme, zda a jak může lidem uškodit. Pokud by se pacient dostal do nestabilního stavu v reakci na léčbu, mohli bychom ho jen více ohrozit.
Lék, který dva američtí humanitární pracovníci dostali, jsou v zásadě protilátky. Na podobném principu je postaveno mnoho léčebných postupů u jiných nemocí. Známe ale jejich obvyklé vedlejší účinky (zejména alergie) a můžeme na ně být připraveni.
Vzhledem k vysoké míře úmrtnosti u eboly Lékaři bez hranic věří, že by to mohla být dobrá možnost, pokud si budeme jistí, že je bezpečnost léku dostatečná. Neexistuje ovšem žádná záruka, že se všichni pacienti po nasazení léčby uzdraví.
Lékaři bez hranic jsou nadšení, když mohou pacienti využít nové léky, a doufají, že všechny překážky k jejich používání budou moci být odstraněny. První a nejočividnější překážka souvisí s výrobou. V případě experimentálního léku nemají výrobci dostatečné zásoby a je otázkou, jak rychle by dokázali vyrobit stovky dávek.
Druhou překážkou jsou předpisy. Obcházení určitých fází výzkumu obvyklých při vývoji léčiv vyžaduje, aby jejich používání a přepravu výjimečně schválily regulační orgány. Nejprve je nutné vyhovět nařízením v zemi, kde se lék vyrábí, a potom samozřejmě vládám zemí, kde by se lék začal používat. Pro jeho nasazení se musí nastavit právní i etické parametry.
V neposlední řadě je také důležitý fakt, že je nemyslitelné nasadit nový lék, aniž by se bedlivě sbírala data a monitorovali pacienti. Taková činnost by vyžadovala množství dalšího personálu v léčebných centrech. Lékaři bez hranic jsou dnes v rámci reakce na epidemii ve třech nejvíce zasažených zemích na hranici personálních možností a potřebovali by zvláštní podporu.