Emma Pedley je zdravotní sestra z Británie, která je na druhé misi s Lékaři bez hranic - po Jižním Súdánu vyjela do Zemia v násilím zmítané Středoafrické republice.
24 věcí, podle nichž poznáte, že nejspíš spolupracujete s Lékaři bez hranic
6. února 2015
Existuje spousta podobných seznamů, ale s kolegyněmi jsme neodolaly vytvořit si náš vlastní!
Sprchujete se tak efektivně, že i z jednoho litru vody vám něco zbyde.
Sebemenší náznak toho, že s měsíční dodávkou potravin dorazil sýr, vyvolá radostný jekot, po kterém následuje nedůstojný úprk do kuchyně.
Váš žaludek je už zvyklý na různé stupně hygienických podmínek a podivné potraviny, které konzumujete během mise. Když se ale po návratu domů najíte venku, váš žaludek to nezvládne.
Na pohled máte nabušené svaly z přenášení tuny nákladu týdně, ale kardiovaskulárně bojujete s výšlapem jednoho schodiště. Můžou za to bezpečnostní omezení, která vám měsíce téměř nedovolovala opustit základnu.
Ohňostroje vás opravdu vylekají. Z čehož je vám potom trapně.
Nově příchozí lidi na misi vyvedete z míry tím, že strávíte přehnané množství času zíráním na jejich chodidla a jste v úžasu z toho, jak jsou podivně růžová (čistá).
Pohled do zrcadla na misi v přibližně měsíčním intervalu u vás doprovází neschopnost rozeznat svůj vlastní odraz. Následně pak pocit zděšení (u žen) a pýchy (u mužů) z toho, jaké množství vousů na obličeji jste celou tu dobu kultivovali.
Supermarkety u vás ve městě ve vás vyvolávají zmatek. A při pohledu na uličku s 59 druhy cereálií se vám do očí derou slzy.
Tak trochu rozumíte tomu, proč Bob Geldof dělá to, co dělá. Přejete si ale, aby to dělal méně trapně.
Když ve zprávách vidíte, jak politici záludně ničí národní systém zdravotnictví, vyvolává to ve vás tu nejméně humanitární vlnu vnitřní nenávisti. Navíc k tomu víte, že i v těch nejhorších chvílích nabízí zdravotnictví u vás doma takovou úroveň péče, za kterou by lidé na místech, kde pracujete, obětovali ruku.
Reagujete na každý sebemenší stín ve vašem periferním vidění, jako kdyby to byl had. Což, přiznejme si, občas skutečně je.
První věc, kterou si dáváte do tašky (doma i když jste pryč) je čelní svítilna – nikdy nevíte, kdy v celém městě může vypadnout elektřina.
Když někam letíte, vždy si do svého příručního zavazadla sbalíte tři páry spodního prádla pro případ, že: a) váš kufr zůstane v Casablance, kde se zrovna nenacházíte, nebo b) vaše letadlo neodletí tři dny a z důvodů, které jsou pravděpodobně známy jen letištní bezpečnostní službě, vám odmítají vrátit vaše již odbavená zavazadla.
Občas sníte v Excelu.
Považujete střevní parazity, lepru a mrzačení ženských pohlavních orgánů za normální témata konverzace při večeři. To může vysvětlovat, proč jste pořád single.
Po několika měsících, kdy jste pili pouze súdánské pivo, strávíte více času čicháním ke své první skleničce vína, než kolik času vám bude trvat ji vypít (říká se tomu „vinná předehra“).
Elektronické čtečky knih přirovnáváte k důkazu Boží lásky vůči humanitárním pracovníkům. Trochu ho ale kazí nevyzpytatelné generátory elektřiny na misi.
Jste ochotni utratit 100 Euro za 30minutovou masáž, ale ne víc jak 10 Euro za nové oblečení a považujete to za naprosto normální a racionální nakládání s penězi.
Odmítáte zahodit svoje boty značky Birkenstocks i ve stavu, kdy už mají téměř odpadlou podrážku, protože ve vaší hlavě a ve srovnání se vším kolem vás, jsou v podstatě stále „módní obuv“.
Veškeré oblečení, které odhaluje vaše kolena a/nebo ramena ve vás vyvolává pocit, že ukazuje skandální množství nahé kůže. Když si to uvědomíte, cítíte se úplně viktoriánsky, ale stejně si nemůžete pomoci.
Jakoukoli teplotu jen mírně pod 25 °C automaticky klasifikujete jako mráz, při němž vám „tuhne krev v žilách“.
Když se vrátíte domů a nemusíte spát pod moskytiérou, cítíte se zvláštně nechránění.
I po návratu z mise zdravíte/děkujete v několika různých kmenových dialektech. A následně se v nich i nezřídka omlouváte.
Číslo a datum vydání svého pasu znáte nazpaměť. Stejně jako počet prázdných stránek uvnitř.
Díky Hayley a Brigitte, které ke zpracování tohoto seznamu přispěly!